Mutanter. Ända sedan upptäckten av deras existens,
har dom blivit betraktade med rädsla, misstänksamhet, och ofta hatade.
Över hela planeten rasar debatten.
Är mutanterna nästa länk i utvecklingskedjan?
Eller helt enkelt en ny sorts människa, som slåss för sin rätt i samhället?
Vilket som, är det historisk fakta
att människan aldrig har varit speciellt intresserade att dela med sig av världen.
''Vi är inte fiender, utan vänner. Vi behöver inte vara fiender.''
''Fastän passionen har blivit lite ansträng, får den inte bryta våra känslo band.''
Det sade Lincoln i sitt första öppningsanförande Som vårt lands 16:e president
Det är en av mina favoriter.
Om ni är snäll och har era biljetter redo, så kan vi börja rundvandringen.
Jackie, rensa bort mina möten i kalenderna. Jag ska ut och äta med min son.
Ja, Mr President.
Förlåt mig, herrn. Är du vilse?
Problem vid besöks kontrollen.
Flera misstänkta.
Mr President, säkerhets problem. Jackie, gå. Få honom till bilen.
Utgångarna är inte säkra. Okänt hur många.
Båda sidorna säkrade.
- Någonting är i korridoren. - Till skyddsrummet.
Inte säker.
- Det är utanför Ovala kontoret. - Lås alla dörrar.
Skjut inte!
Min Gud.
Neandertalare. Vi trodde en gång att dom blev utrotade genom flera års konflikt
med den mycket mer avancerade sortens människa kallade Cro-Magnon,
men nyss gjorda upptäckter i våran DNA pekar på att dessa två sorters människor slagits ihop,
utvecklats till den moderna människan. med andra ord, till vadå?
- Oss. - Precis.
Artie.
Inte här.
Kom igen. Hör upp nu.
..gör mig galen när hon gör såhär...
Vad glor du på? Sjuka...
Till skyddsrummet.
Dom kommer att döda honom.
Jean? Är du ok?
Ja då, Jag är ok.
Det är bara lite huvudvärk.
Det är inte bara lite huvudvärk, eller hur?
Jag visste inte hur jag skulle säga det här, men sedan Liberty lsland har du varit...
- Scott. - Du har varit så annorlunda.
Min telepati har inte fungerat på sista tiden. Jag kan inte fokusera. Jag hör allt.
Jean, det är inte bara din telepati. För en månad sen behövde du koncentrera dig för att få en bok att sväva.
Nu när du har mardrömmar så skakar hela sovrummet.
Mina drömmar blir värre.
Jag känner på mig att något hemskt kommer att hända.
Jag skulle aldrig låta något hända med dig.
Har ni sett Bobby och Rogue?
Någonting händer i matsalen.
- Det är en enkel fråga. - Varför är du en skitskalle?
Ja, varför är du en sån skitskalle?
För att jag kan.
Kan jag få lite eld?
- Ledsen. Kan inte hjälpa dig, grabben. - John, sluta nu.
- Varför slutar du inte att stila? - För henne?
- Jag kan väl inte hjälpa att era tjejer blir upphetsade. - Det är hon inte.
- Vi försöker bara ha en trevlig stund tillsammans. - Du är den enda som har trevligt.
Det var ju gulligt, grabben.
Vad ska du göra åt det?
Plötsligt är du inte så tuff.
Bobby, vad gjorde du?
Jag gjorde inte det här.
Nej. Jag gjorde det.
Och nästa gång du känner för att stila, så gör det inte.
- Senaste nyheterna. - Live från Washington,
där det varit en attack mot Ovala kontoret i vita huset.
Vi har blivit informerade att presidenten och vice presidenten inte blev skadade.
Källor säger att en eller flera mutanter var inblandade...
- Jag tror det är dags att åka, Professorn. - Jag tror du har rätt.
- Enligt min åsikt, ligger Magneto bakom det här. - Det tror inte jag, Scott.
Även om Eric kunde organisera något sådant här från fängelset,
skulle det vara irrationellt och endast skada målet med hans mutantiska konspiration.
- Du menar överlägsna. - Du har rätt, om Eric får som han vill.
Och, så klart, Regeringen kommer återinföra Registrerings akten igen.
Eller värre.
Presidenten kan deklarera undantags tillstånd, och placera alla mutanter i arrest.
- Tror du att förövaren agerade ensam? - Det vet vi bara om vi får tag på honom.
Jag har försökt spåra honom genom att använda Cerebro, men hans rörelser är oförklarligt oregelbundna.
När jag har dom exakta koordinaterna, Storm, Jean, Jag behöver er att ta planet och åka och plocka upp honom.
Det var nära, eller hur?
Närmare än någon annan har varit.
- Vad behöver du, William? - Ditt tillstånd för special operationen.
Nej, tack, Mr President.
Jag trodde du var här för att prata om skol reformen.
Roligt att du skulle säga så där, Mr President.
- Senator. - Mr President. Tack för att jag fick träffa dig.
- Senator Kelly, Colonel William Stryker. - Trevligt att träffas?
Hans avdelning har haft hand om mutant fenomenen ända sedan före min tid.
Du var ju helt såld på iden med registrerings filerna,
men det verkar som om dina känslor har ändrats för mutant problemet.
Till det bättre, hoppas jag.
Nå vad föreslår du, Mr Stryker?
Får jag, Mr President?
Vi har lyckats samla bevis för en träningslokal för mutanter
i Salem regionen i övre New York.
Var fick ni den informationen ifrån?
Genom att förhöra en av mutant terroristerna från Liberty lsland incidenten.
Eric Lehnsherr?
- Har du tillgång till honom? - Magneto, ja då.
Vi utvecklade teknologin som hans plast fängelse bygger på.
- Den här fastigheten är en skola. - Vi säger väl det.
- Vad fasen är det där? - Ett jetplan.
- Vad för sorts jetplan? - Vi vet inte.
Men det kommer upp ur baketboll planen.
Om vi hade fått göra vårat jobb innan den här incidenten...
Ok, hör upp.
William, du tar dig in, du häktar dom, och frågar ut dom,
men det sista vi behöver se är kroppen av en mutant unge på sex nyheterna.
- Mr Stryker? - Senator Kelly.
Detta är Yuriko, min personliga assistent.
- Kraftigt handslag. - Vad kan jag göra för dig då?
Eric Lehnsherr's fängelse. Jag skulle vilja besöka det.
Det är inget zoo, Senatorn.
I den här konflikten är han fienden, du är bara en åskådare, så varför inte bara vänta?
Konflikt? Mr Stryker, vill du verkligen förvandla detta till något slags krig?
Jag hade hand om hemliga operations uppdrag i Nord Vietnam
medan du fortfarande ammade din mamma vid Woodstock.
Du behöver inte hålla något föredrag om krig för mig. Detta är redan ett.
- Du är död. Du är så död. - Du är död.
Jag vill inte skada dig.
Jag är inte rädd.
Logan.
Har du saknat mig, killen?
Inte speciellt.
- Hur har du det? - Jag är OK. Hur har du det då?
- Vem är detta? - Det här är Bobby. Han är min...
Jag är hennes pojkvän.
Kalla mig lce Man.
Ok.
Pojkvän? Så hur gör ni då ni ska...?
Vi arbetar fortfarande på det.
Kolla vem som kom tillbaka. Precis i rätt tid.
För vadå?
- Vi behöver en barnvakt. - Barnvakt?
Trevligt att se dig igen, Logan.
Hej, Logan.
Hej, Jean.
Jag borde gå och göra iordning jetplanet.
Nå, det var trevligt att möta dig.
- Kom igen, så går vi. - Hejdå, Logan. Vi syns senare.
Storm och jag är på väg till Boston. Vi blir inte borta så länge.
Professorn vill att vi hittar den mutant som anföll presidenten.
Så det var en mutant.
Du kommer väl vara kvar när vi kommer tillbaks, om du inte planerat att sticka igen.
Jag kan nog tänka mig ett par anledningar att stanna.
Hittat vad du söker, Logan?
Mer eller mindre.
Vi syns senare.
- Ta det lugnt, OK? - Du också. Hejdå.
Vi syns.
Ska du inte välkomna mig hem?
Din motorcykel behöver tankas.
Se till att tanka den då.
Mr Laurio, hur länge kan vi fortsätta så här?
- Hur långt är ditt straff? - För alltid.
Inte nödvändigtvis för alltid, Mr Lehnsherr. Bara tills jag fått vad jag behöver.
Mr Stryker, vad snällt av dig att hälsa på.
Har du kommit tillbaks för att kontrollera att skattebetalarnas pengar gör det bekvämt för mig?
Så där. Du kan gå.
Nu...
Mr Lehnsherr.
Jag skulle vilja ha en sista pratstund med dig
om huset som Xavier byggt och maskinen som kallas Cerebro.
Bara för att jag tolererar din rökning överallt annars i anläggningen,
fortsätt röka den där här inne och du kommer tillbringa resten av dina dagar
troende att du är en sex årig skolflicka.
- Kan du göra det? - Jag låter Jean fläta ditt hår.
Välkommen tillbaka.
- Vill du att jag ska gå? - Nej. Rör dig bara inte.
Dom här ljusen representerar varje levande person på våran planet.
Dom vita ljusen är människor.
Och dessa är mutanter.
Genom Cerebro är jag sammankopplad med dom,
och dom till mig.
Förstår du, Logan?
Vi är inte så ensamma som vi trott.
Jag hittade anläggningen vid Alkali Lake.
Det fanns ingenting där.
Den brutna linjen representerar spåret från mutanten som attakerade presidenten.
Jag har haft svårt att kunna fixera det spåret.
Kan du inte bara koncentrera dig hårdare?
om jag velat döda honom, ja.
Så där.
Ser ut som om han äntligen slutat fly.
Jag vill att du ska läsa av mitt minne igen.
- Resultatet kommer bli det samma som tidigare. - Vi hade ett avtal.
Hjärnan är inte en låda som väntar på att bli upplåst. Det är en bikupa med miljoner...
Strunta i den lektionen.
Jag har inget tvivel om att din minnesförlust, ditt adamantium skelett, dina klor allt hör ihop, men...
Logan, ibland behöver hjärnan upptäcka saker i egen takt.
Jag lovar att när jag kommer tillbaks så ska vi prata igen.
Kan du vara snäll och vakta barnen ikväll.
Scott och l ska besöka en gammal vän.
Jag sänder koordinaterna till var mutanten befinner sig nu.
Och så fort ni får tag på honom, för honom hit till huset.
- Låt oss hoppas att han samarbetar. - Ja, för hans skull. Lycka till.
Stryker, William.
Vad gör du här inne?
Tömmer soporna.
Här är koordinaterna.
Han är en teleporterare. Måste vara därför som professorn hade problem att lokalisera honom.
Vi är inte här för att skada dig.
Vi vill bara prata lite.
- Börjar du bli uttråkad? - Oh, ja.
Säkert att du inte vill komma ner?
- Har du honom? - Han kommer ingenstans.
Eller hur?
Döda mig inte. Jag menade inte att skada någon.
Var skulle människorna ha fått det intrycket ifrån?
- Vad heter du? - Wagner. Kurt Wagner.
Där var så mycket skjutande, mycket rädsla.
Och sen var det bara smärta.
Jag kunde se allt hända, men jag kunde inte stoppa mig själv.
Det var som i en mardröm.
Kanske testar Han mig.
Och innan du var i Vita Huset, vad minns du?
Ingenting.
Jag var här.
- Jag skulle hellre få honom till professorn. - Professorn?
Har du gjort dom här själv?
Och den här då?
- Jag vill att du ska läsa av mitt minne igen. - Resultatet kommer att bli samma som förrut.
- Du kommer att bli oförstörbar. - Inget minne.
Ibland behöver hjärnan vila för att upptäcka saker för i egen takt.
Wolverine.
Inget minne. Du kommer inte att minnas något.
Kan du inte sova?
Hur vet du det?
För att du är vaken.
Ok. Du då?
Jag sover inte.
- Är det ingen som sover här? - Uppenbarligen inte.
- Finns det någon öl? - Det här är en skola.
- Så det betyder nej? - Ja, det är ett nej.
- Finns det någonting annat än choklad mjölk? - Det finns dricka i det där skåpet.
- Tack. - För all del.
Jag tar hand om honom härifrån.
Det är ok, Scott.
- Snygga solglasögon. - Tack.
Charles Xavier. Har du kommit för att rädda mig?
Tyvärr, Eric, inte idag.
Så vad kan jag stå till tjänst med?
Mordförsöket. Vad vet du om det?
Ingenting.
Bara det jag vet genom att läsa tidningarna.
Det borde du inte behöva fråga.
Vad har hänt med dig?
Jag har haft besök ofta av William Stryker.
Du minns honom, eller hur?
Hans son, Jason, var en gång student hos dig, eller hur?
Ja. För åratal sen.
Olyckligtvis, Så kunde jag inte hjälpa honom.
Åtminstone, inte på det sätt som hans far ville.
Och nu tror du att genom att ta in Wolverine ska du gottgöra att du misslyckades med Stryker's son?
- Hur länge har du varit här? - Ett par år.
Och dina föräldrar skickade bara iväg dig till mutant skolan?
Egentligen, tror mina föräldrar att detta är en privat skola.
Jag förstår. Ok, Jag antar att en del privata skolor har sina egna krypin, studenthem...
Flygplan.
Så du och Rogue.
Det är inte som du tror. Jag skulle vilja att det var så, men det är bara...
Det gör det inte lättare när du vill komma närmare någon, men inte kan.
Jag har sett hur du tittar på Dr Grey.
Ursäkta mig?
Inget.
Du har väll inte berättat om hans förflutna, eller? - Jag har satt honom på rätt väg.
Logan's minne är fortfarande ömtåligt.
Är det?
Eller är du rädd att mista en av dina värdefulla X-Men, gamle vän?
Eric, vad har du gjort?
Jag är ledsen, Charles.
Jag kunde inte hjälpa det.
Vad har du berättat för Stryker?
Allt.
Kriget har börjat.
Scott!
Du borde ha dödat mig när du hade chansen.
Men då och då så måste mamman ge sig iväg.
Utan henne, så är ungarna hjälplösa...
Hej.
Vad är det?
Du valde fel hus.
Är du ok?
Stanna där.
- Den här vägen. - Kom igen.
John! Var är Rogue?
- Jag vet inte. - Jag måste hitta henne.
- Öppna den. - Här, ta henne.
Kom igen, in. Sätt fart. Kom igen.
Ta honom. Han är bedövad.
- Jag kan hjälpa dig. - Hjälp dom.
- Rogue! - Bobby!
Den här vägen.
Kom igen. Allihopa, följ efter mig upp här.
Rör på er.
Kom igen.
Sätt fart.
Kom igen, den här vägen.
Här är det.
Logan.
- Vill du skjuta mig, så skjut mig. - Skjut honom inte.
Inte än.
Wolverine?
Jag måste medge att det här är verkligen det sista stället som jag förväntat mig att hitta dig på.
Hur länge sen är det? 15 år?
Du har inte ändrat dig ett dugg.
Jag, å andra sidan...
Naturens gång.
Vänta. Vi måste göra något. Dom kommer att döda honom.
- Han kan ta hand om sig själv. Kom igen nu. - Bobby.
Snälla.
Jag visste inte att Xavier tog hand om djur, även om djuren är så unika som dig.
Vem är du?
Minns du inte?
Nej!
Logan, kom igen. Sätt fart.
- Kom igen. Jag klarar mig. - Men inte vi.
Kom igen. Fortsätt.
- Ok, hoppa in. - Jag kör.
Kanske nästa gång.
Det här är Cyclops's bil.
Oh, jaså?
Vad fasen var det som hände där borta?
Stryker.
Hans namn är Stryker.
- Vem är han? - Jag minns inte.
Här.
Den här är din.
- Jag hatar tysnaden. - Vad gör du?
Jag tror inte att det är hans CD spelare.
- Sätt dig. - Var är vi påväg?
Storm och Jean är i Boston. Vi kör åt det hållet.
- Mina föräldrar bor i Boston. - Bra.
Sergeant?
Dom flesta mutanter flydde genom ett nätverk av tunnlar.
- Vi har fångat några. - Hur många?
Sex, sir.
Välkommen, Professorn.
Ta det vi behöver, mina herrar.
Den här protesten understryker en växande oro bland dom flesta Amerikaner. Mutant registrering...
Varför nöja sig med det? Det skulle vara lättare att samla upp mutanterna i stora lass.
- Eller kanske förinta alla i ett krig? - Oh, snälla.
- STäng av skiten, Lou. - Mycket att tänka på?
Mr Laurio?
Jag är Grace.
Vill du ha en till öl?
Så klart du vill.
- Du är verkligen aggressiv. - Ja, Det är jag.
Jag har aldrig träffat en tjej som dig förrut.
Jag vet.
- Det är lite smutsigt här inne, tycker du inte det? - Det är meningen.
Plysch?
Trevligt.
- Botten upp. - Det hoppas jag verkligen.
Botten upp.
- William... - Snälla, Xavier, ge inte upp.
Jag kallar den neutraliseraren . Den håller dig borta härifrån.
- Vad har du gjort med Scott? - Bekymra dig inte.
Jag ger honom bara lite själv uppfostran.
Så klart, det vet du ju redan allt om, eller hur?
Du ville att jag skulle bota din son, men mutation är ingen sjukdom.
Du ljuger.
Du var mer rädd för honom än jag var.
Efter bara ett efter det att Jason kom tillbaka från din skola, min fru...
Du förstår, han hatade oss.
Han beskyllde oss för den han var, så han brukade leka med våra tankar,
projectera visioner och scenarier in i våra hjärnor.
Min fru, till slut,
tog hon en borrmaskin och förde den till sin vänstra tinning i ett försök att borra bort bilderna.
Min grabb - den store illusionisten.
För att vara någon som hatar mutanter, så har du verkligen ett lustigt sällskap.
Dom tjänar sitt syfte, så länge dom kan kontrolleras.
Du arrangerade attacken mot presidenten.
Du behövde inte ens läsa mina tankar.
Jag har jobbat med mutanter lika länge som dig, Xavier,
men det mest frustrerande är att jag lärt mig är att ingen riktigt vet hur många som existerar
eller hur man hittar dom.
Utom du.
Olyckligtvis, kommer inte det här lilla giftet att fungera på dig, eller?
Du är för kraftfull för det.
Istället, går vi direkt till källan.
Tillåt mig att få presentera mutant 143.
Vätskan som hans hjärna producerar fungerar som en vilje kontrollerande drog.
Men det är bara början.
Jason?
Min Gud, William. Det är ju din son.
- Vad har du gjort med honom? - Nej, Charles.
Min son är död.
Precis som resten av dig.
Mamma? Pappa?
Ronny? Är någon hemma?
Jag ska försöka hitta lite kläder åt dig.
Bränn inte något.
Jag hittade några av min mammas gamla kläder.
Jag tror dom är från tiden innan jag föddes.
Mysigt.
Hallå?
Jean. Var är du?
Det här var min farmors.
Tack.
Du gör inte illa mig.
Wow.
Jag är ledsen.
Det är ok.
Ronny, nästa gång du...
Vem fasen är du?
- Borde inte du vara på skolan? - Bobby, vem är den här killen?
Det här är Professor Logan.
Det är något jag måste berätta för er.
Du är klar.
Sovit gott, Lehnsherr?
- Det är något annorlunda med dig. - Ja. Jag hade en bra dag.
Det är inte alls det.
Sitt ner.
- Sitt ner förhelvete. - Vad kan det vara?
Vad gör du?
Där är det.
För mycket järn i ditt blod.
Mr Laurio, lita aldrig på en vacker kvinna, speciellt en som är intresserad av dig.
När fick du först reda på att du var en...
En mutant?
Kan du ta och sluta?
Ni måste förstå. Vi trodde Bobby gick i en skola för dom talangfulla.
- Bobby är talangfull. - Vi vet. Vi insåg bara inte...
Vi älskar dig fortfarande, Bobby. Det är bara det att det här mutant problemet...
Vilket mutant problem?
..komplicerat.
- I vad exakt är du professor i? - Konst.
Ni skulle se va Bobby kan göra.
Jag kan göra en hel del mer än det där.
Det här är mitt fel alltihop.
Faktiskt, är det hannarna som bär på mutant genen och för den vidare, så det är hans fel.
911. Berrätta vad du vill ha hjälp med.
Jag behöver polisen. Här är okända personer i vårat hus. Dom låter oss inte lämna huset.
It's believed a manhunt for several fugitives from the facility is now under way.
Ingen svarar. Jag kan inte få någon signal.
Varför tar du det inte lugnt ett tag? Jag fortsätter försöka.
Vad är dom?
Dom är angelicanska symboler som förts vidare till männskligheten av ärkeängeln Gabriel.
Dom är vackra.
Hur många har du?
En för varje synd.
Så en hel del.
Du och Miss Grey är ni lärarinnor?
Ja. På en skola för sådana som oss, där vi kan vara säkra.
Säkra från vadå?
Alla andra.
Utanför cirkusen var dom flesta människor rädda för mig.
Men jag hatade inte dom. Jag tyckte synd om dom.
Vet ni varför?
Dom flesta människor tror inte på sådant dom inte kan se med egna ögon.
Jag slutade ha medlidande för länge sen.
Någon så vacker borde inte vara så arg.
Ibland kan ilskan hjälpa dig att överleva.
Även ödet.
- Storm, Jag har hittat en aktiv kommradio. - Var då?
Oh, Gud. Det är till mig.
Har du försökt at inte vara en mutant?
Det är ingen kvar, Jean. Det kom soldater.
- Hur gick det med barnen? - Jag såg att dom flydde. Är inte säker hur det gick för resten.
Vi kan inte nå professorn eller Scott heller.
- Var är du? - Boston, med Bobby Drake's familj.
- OK. Vi är på väg. - Och du, Storm, gör det snabbt va.
- Vi måste ta och gå nu. - Varför? Logan, vad är det som är fel?
Släpp knivarna och sträck upp dina händer i luften.
Vad är det som händer här?
- Ronny. - Jag sa släpp knivarna.
- Öppna dörren. - Slå in den.
Vänd er om. Upp mot väggen.
- Det är bara ett missförstånd. - Släpp ner knivarna.
Jag kan inte.
Titta.
Resten av er, ner på marken nu.
Grabben, Jag sa ner på marken.
Vi vill inte skada dig, grabben.
Ni vet alla dessa farliga mutanter som ni hör om på nyheterna?
Jag är den värsta av dom alla.
Ner.
- Vem i helvete är det här? - Kurt Wagner.
På cirkusen var jag känd som ''Den otrolige nattmannen''.
- Strunt samma. Storm. - Nu sticker vi.
Jason, sluta.